|
|
|
|
|
Szolgaság (2010) Szolgák népesítik be az egész világot, Hogy eltartsák a nyűgös „úri „társaságot. A jámbor szolga a hatalom lábánál hever, s él, Mert bízik abban, arra felnéz, kit nem ért. Mint jámbor barom poshad a szolgaságban, Elnyomva tengődik ebben a gonosz világban. Kik szolgálnak, kik túrják a földet, Nincs több becsük, mint a büdös görénynek! A megfélemlítődött elnyomott ember, Igája ellen fellépni nem mer. Ha gazdag parancsostorával suhint, Visszamordul, de aztán sunyít megint. Igásnak született, tartja a gazdag, Erre alkalmas, erre való csak. Arra nyerít, kitől várja, hogy alamizsnát kap, Jármát sosem rázza le a szolga nyak? Él tudatlanságba lökve, benne tartva szorosan, Így vannak rabszolga milliók szakadatlan robotban. A szegénység béklyójában sóvárog a tudás után, Mert a szegény is a szolga is tudni vágy. De ki nyakát önként ez igába hajtja, Megérdemli a viselést a majma. Él békén, mint a birka, Kinek a gyapját a gazdája nyírja. A szolgasors örök? Örökkévaló? A szegény húzza az igát, mint a ló. A világ terhe csak a szegényre nehezül, A kevés gazdag ősidőtől kihasználja ebül. A soknak vagyonba születni nem lehetett, Senki sem szolga, míg meg nem született. Állj sarkadra, emeld végre fejed sokadalom! Lásd ez a mai modern rabszolgatartó társadalom! |
|